Vedno najnovejše novice. To je radio WINS.
Jutro. Ob šestih je bilo 17 stopinj. –Pojdi nazaj spat, draga.
Vedno najnovejše novice. To je Radio WINS.
Jutro. Ob šestih je bilo 20 stopinj. Danes je sreda, 24. avgust.
Vedno najnovejše novice. To je radio WINS.
Jutro. Ob šestih je bilo 22 stopinj. Danes je četrtek, 25. avgust.
Sledijo najnovejše novice. Velik požar uničil sedem hiš.
Člana ameriške plavalne olimpijske ekipe v Braziliji …
Veter s plohami in nevihtami na avtocesti.
V okviru kampanje je Clintonova objavila nov oglas.
Policija še ni našla motiva za umor.
Volitve se končujejo …
Danny, vstani.
Danny? –Vso noč sem bedel. –Halo? Kaj delaš?
Ura je skoraj sedem.
Popoldan imam predstavitev. –Ja! –Si kdaj govoril z njo?
Jutro. –Hej, mali. –Zakaj imam izpit, če nimam avta?
Šola se začne naslednji teden, ne?
Prijava za Univerzo Sirakuze je mogoča. –S Simsonom sem govoril o priporočilu.
Večina prijateljev gre na državne univerze.
Danny, zelo si se trudil za to.
Tvoja nova naloga.
Pri katerem poglavju si? –Na polovici petega.
Poglavje, kjer skoraj ubijejo otroka.
Saj zdaj zmorem sam. –Daleč sva prišla.
Boš napisal tudi obnovo? –Mislita, da bosta za 350 tisoč dobila sanjsko hišo.
Ja. -Jo lahko vidiva ob polnoči? –Ob polnoči? –Ja.
Šola, ki sva jo videla včeraj, je zasebna, a se splača.
Si videla ceno šolnine? –Bivanje ni všteto. –Kaj?
Bova že. Še vedno sva.
Nujno je. –Prav. V sredo? –Ja.
Razen če je napisano na papirju, ki …
Saj poslušam. –Ne pa me ne!
Ne bom pozabil pogleda …
Poskusil bom.
Ljubim te. –Nekoliko si mi všeč.
Živjo. –Živjo.
Pazite na razdaljo med vlakom in …
Zapuščamo Tarrytown.
18 tisoč na leto?
Saj gre vendar le za vrtec.
Kaj pa zdaj? –Viharni vrh. Charlotte Bronte. –Emily.
Emily? –Da. –Ne bom pozabil tega pogleda.
Zrla sva si v oči. Kar naenkrat se je zgodilo.
Sin hoče, da se upokojim.
Ne vem. Mogoče. Vsak dan je naporen.
Počasi to čutim kot odštevanje. Zjutraj sem, zvečer tja.
Potem pa je nekega dne konec. –O čem govoriš? –O življenju.
Se vidiva na naslednji vožnji. –Adijo.
Prevod: Listar Dodatno Uredil: CRAZY SRBIN
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
POTNIK
Oče je umrl star 43 let.
Z mamo in brati nas je zapustil z dolgovi.
Hvala. –Z Irske sem se preselil brez vsega.
Ustvaril sem si družino. Zato delam, kar delam.
Da zaščitim mlade družine, kot je vajina. Nekaj vama povem.
Z ženo Karen sva garala. Vse sva naredila prav.
401 tisoč, investicije in sklad za sinovo šolanje.
Leta 2008 sva izgubila vse. Imela sva visoko hipoteko.
Unovčila sva čisto vso premoženje,
medtem pa so banke na Wall Streetu bogatele.
Vseeno pa sva pustila polico življenjskega zavarovanja.
Z višjo mero. Predobro te poznam.
Dvajset zna biti premalo. Jeanie, mi najdeš polico Jareda Carlsona?
Seveda. –Pregledal bom in te pokličem.
Alex Murphy je potrdil srečanje na pijači.
Hvala.
Vedno lahko stopiš v stik z Webbrom in Finchem. Ja.
Mike, lahko govoriva? –Seveda. –V pisarni. –John, imam …
Po desetih letih. Kar tako?
Tukaj je odpravnina. Iz finančnega bomo prestopili na medicinsko področje.
Me boš zavaroval, Frank? –Tvoja družina bo dobila subvencijo.
S Karen sproti shajava.
Če nas pokličeš, ti bomo odgovorili na vsa vprašanja.
Dve hipoteki imam. Sin gre na fakulteto.
Čez pet let bi se upokojil. Star sem 60 let.
Nič osebnega ni. Tvoja plača in dodatki so preveliki.
Trdo delaš in upoštevaš pravila. Borec si in si ne zaslužiš tega.
A tudi borci kdaj izgubijo bitko.
Hej. –Živjo, dragi. Kako si?
Dobro. Kaj se dogaja?
Nočem te motiti, ampak ali si šel na banko?
Mislil sem, da bova počakala.
Do tega tedna. Saj sva govorila o tem.
Danny se mora prijaviti. Nujno nam morajo podaljšati hipoteko.
Zjutraj sem obvestila komisijo.
Je vse v redu? –Ja, samo zaposlen sem.
Stari jaz. -Prav, se vidiva zvečer. –Adijo.
Oprosti za zamudo. –Tukaj si. –Kako dolgo si že tukaj?
Odkar so me vrgli iz službe. Na zdravje.
Ne.
Natočite mu še dva.
Kako je Karen sprejela?
Ji nisi povedal? –Kaj pa naj bi rekel?
Ne vem. Da te je kreten odpustil.
Ne ve, kako hudo je. Nimava nič prihrankov.
Deset let. Ustvariš si dom, življenje in kariero.
Potem pa te nekega dne obvestijo.
Lepo je bilo. Hvala za vse. Se vidimo na pogrebu.
Družina je dokaz, da si dober človek. To je pomembno. –Ja, ja.
Ne pozabi, da si službo pustil zaradi njiva.
V vseh letih najinega partnerstva si mi pomagal.
Naj zdaj nekdo tebi.
Prav.
Lahko bi končal kot jaz. Star sem 45, ločen in otroci me sovražijo.
Ko bi le spet bil 45.
Lepo, da si odšel.
Policisti niso več samo policisti.
Gre za politiko, usluge in izbiranje strani.
Narednik Hawthorne? –Kapitan Hawthorne. –Kaj? –Napredoval je.
Midva delava trdo in po pravilih, a to ni pomembno.
Urbanist je storil samomor, potem ko je bila sprožena preiskava
o domnevnih nezakonitih izplačilih za dovoljenje …
Korupcija vlada. Ni lahko biti majhen.
Sem prihaja.
Tukaj je. –Michael. –David. –Dolgo se nisva videla.
Res, kapitan David. Čestitam.
Več časa preživim v mestni hiši kot na delu.
Tako pač je. –Ja.
Še vedno prodajaš zavarovanja? –Ja.
Se opravičujem, da sem zmotil. –Ni problema.
Namestnik, lahko govoriva? –12 ur sem delal. Lahko počaka?
Seveda. Lepo te je bilo videti, Mike.
Tudi tebe, David. –Previdno z njim. –Seveda.
Kakšen kreten.
Michael, ki ga poznam, ne prikriva stvari ženi
in sprejme prijateljevo pomoč. –Saj bom dobro.
To pa je irski ponos. –Moral bi vedeti. –Moram po otroka.
Nimaš vlaka?
Ja. Jim, koliko? –Bom jaz.
Obljubi, da boš povedal Karen. –Da si končno nekaj plačal?
Če hočeš vedeti, kaj bog misli o denarju, poglej, komu ga daje.
Res je. Se vidiva. Jim, se vidiva.
Opozorilo za odhod iz Hudsona do Poughkeepsija ob 18:25.
Oprostite. Hvala. –Gospod, mi pokažete torbo?
Gospa, sem, prosim. –Neverjetno. V gneči pregledujejo torbe.
Stopite naprej, gospa. Gospod.
Morali bi nas spustiti naprej.
Naprej, gospod. Odprite. –Ne morem.
Mike, me boš zavaroval, če me slučajno kap?
Gospod, torba. Hvala.
Sumljiva ali nenadzorovana prtljaga …
Hej, pazi malo! -Vsi smo odgovorni za varnost.
Če kaj vidite, ne bodite tiho.
Hočem ga.
Ostanite na mestu.
Moj telefon.
Sranje.
Na vlaku sem že. Če se misli zgoditi, se bo danes. Dovolj izgovorov.
Hej, Walt. –Si dobil ime? –Kaj?
Tista ženska strmi vate, kot da ve nekaj več.
Nikogar ne vidim.
Je vse v redu? –Seveda. Si v drugem vagonu?
Na stranišče moram. Prostato imam večjo kot ti glavo.
Manny, pravim ti, da je povezava v redu. Elektrike ni.
Naj popravijo, ko prispemo. -Prav. –Kaj pa to?
Jimmy, daj no! –Nič nisem storil.
Hej, Tarrytown. Tu ni elektrike.
Usedi se spredaj, dokler še lahko. –Utrujen izgledaš, Sam. –32 let.
Če me vlak ne ubije, me bodo pa ljudje. –Ne govori. –Ja.
Daj, zame. –Nehaj, nočem.
Vzemi torbo. –Nehaj. Pojdi stran.
Ravno zato se nisem poročila.
Samo … Bog.
JP Morgan in Chase vsepovsod. Odpri oči.
Rekel sem ti, da kupuj poceni, mar ne?
Si resen? Vprašal sem, ali si resen.
To je obleka od Gieves & Hawkes. Ti to kaj pove? Seveda ne.
Če je neresen, se ga znebi.
Popolnoma ga odpiši. Najdi nekoga sposobnega.
To mi prinese bogastvo. Veliko sem ujel.
Brez pravega izgleda ni nič. –Naj vidim vaše vozovnice.
Najlepša hvala.
Hvala. Imate vozovnico, mlada dama? Če jo kupite tu, je dražja.
Ne govori. Bedno je. Pač birokrati.
Pokažite vozovnice.
Najlepša hvala, Gordon. –Pizdarija.
Noge iz sedeža, ljubica. Imaš vozovnico?
Kakšna škoda. Utihni. Seveda vem, kaj govorim.
Kako dolgo že delam to? –Motite me.
Mene pa tvoj poceni parfum.
Vozovnice. –Nisem govoril tebi. –Hvala.
Gremo. Adijo.
Dajmo, pošlji mi. Pravkar gledam številke.
Prispeli smo na postajo številka 68.
Zapuščamo postajo številka 68.
Naslednji postanek je postaja številka 86.
Štiri leta si bral vse. Ta je zadnja. Ne bi mi uspelo brez tebe. Danny.
Steinbeck, kaj? Pravijo, da je njegovo največje delo pismo sinu.
Knjiga. –Ja.
Se opravičujem.
Hvala.
Prvič sem na vlaku. Kako eklektično.
Kaj pa vi? –Vsak dan zadnjih deset let.
Deset let? Poznati morate vse na vlaku.
Obraze rednih potnikov pa že.
Oprostite, se poznava? –Ne. Joanna sem.
Michael. –Michael.
Kako dolgo se stoji? Štiri minute? –Ja, približno.
Štiri minute. Gor in dol.
Koliko kombinacij. V napoto sem vam, kajne? –Ne.
Pač. Brali bi radi knjigo.
Stvar je, da sem poročen. –Tudi jaz sem.
Oprostite. –Preučujem obnašanje ljudi. To je poklicno tveganje. –Poroka?
Ne. To, da sem v napoto. Zelo rada govorim.
Vaše delo je torej, da se usedete in načete pogovor. Kaj pa potem?
Recimo, da je v tem vagonu 100 ljudi.
Psihologija pravi, da obstaja 16 tipov osebnosti.
Tako je tukaj šest tipov vsake osebnosti,
ki se različno odzovejo na določeno situacijo.
Moje delo je dobiti odgovor na eno vprašanje.
In to je? –Kakšen tip osebnosti ste?
Jaz? Vprašati bi morali mojo ženo.
Narediva poskus. –Poskus? –Nič takega ni.
Gre samo za hipotetično vprašanje. –Prav.
Kaj če vas bi prosila, da opravite neko malenkost?
Nekaj, kar znate samo vi.
Za vas ni pomembno,
a lahko odločilno vpliva na posameznika na tem vlaku.
Bi storili to? –Odvisno za kaj gre.
Je pomembno? –Mislim, da je.
Nikoli ne bi izvedeli posledic vašega dejanja.
Zakaj bi potem storil to?
Zaradi nagrade.
Kakšna pa je ta nagrada?
V kopalnici drugega vagona
je mogoče skrit paket.
V njem se nahaja 25 tisoč dolarjev.
Skupaj še z 75 tisoč bi postal vaš,
če bi opravili to malenkost.
Ne razumem.
Nekdo ne spada na ta vlak.
Samo najti ga morate. To je vse.
Ta oseba nosi torbo. Ne veste, kako izgleda.
V torbi pa je nekaj ukradenega.
Oseba se imenuje Prynne. V resnici ji ni tako ime.
Na vlaku bo do Cold Springa.
Če najdete osebo in torbo, postane 100 tisoč vaših.
Ne zapuščajte vlaka, dokler je ne najdete. Nikomur ne govorite o tem. –Samo malo.
Preprosto je. –Mislil sem, da je hipotetično.
Za malenkost gre. Ne se biti pretežko za bivšega policista.
Počakajte. Kako ste vedeli? -Postaja številka 86.
Moja postaja. –Saj niste resni?
Do naslednje postaje se lahko odločite. Kakšen tip osebnosti ste?
Zapuščamo postajo številka 86. –Kaj?
Ne me hecat.
Ima še kdo vozovnico?
Oprostite. –Raje pojdite naprej. Tu ni elektrike.
Upal sem, da mi lahko pomagate. Iščem prijateljico.
Prav. –Potuje v Cold Spring.
Zanima me, če beležite, kje kdo vstopi in izstopi iz vlaka.
Seveda. Fotografiram jih in izprašam.
Nisem mislil tako. –Samo vozovnice prodajamo.
Kupijo vozovnico, jaz označim območje in to je to.
Je tako samo z dnevnimi vlaki ali …
Iščeš prijateljico, ne? –Ja.
Ne veš, kako izgleda? Sprašuješ me o potnikih in naši politiki.
Vem, da je neumno. Govorila sva le preko spleta.
Rekla je, da bo tu. Živi v Cold Springu.
Srečal se boš z dekletom iz spleta?
Na vlaku?
Ne morem ti pomagati. Nihče ti ne more.
Dobro. –Prav. Adijo. Srečno.
Prispeli smo na postajo številka 110.
Si ti Michael MacCauley? –Ja.
Si našel, kar si iskal? –Kaj?
Boš opravil to?
Ne morem.
Pričakovali so takšen odgovor.
Samo malo. Kaj je to? –Opozorilo.
Če še nisi ugotovil, opazujejo te.
Zapuščamo postajo številka 110.
Naslednji postanek je postaja številka 125.
Tony, si lahko izposodim telefon? –Kaj? –Mojega so ukradli. Klicati moram.
Nujno je. Lepo prosim.
Prav. Do naslednje postaje ni signala. Mogoče zadaj.
Hvala. –Ne zapri igre.
Si ugotovil, kdo je ženska, ki te je prej tako gledala?
Ugotovil sem, da si jo šel iskat.
Saj te ne obsojam.
Si lahko izposodim športno rubriko? –Seveda. –Hvala.
Yankeeji igrajo proti Soxom.
Samo še pet zmag rabijo. Ne skrbi me.
Sin ne bo dovolil, da gledam tekmo.
Baje škoduje mojemu pritisku.
Baje bi me kap, če bi Yankeeji zmagali. Ne vem, zakaj takšna skrb.
Pokliči policijo. –Samo z mano se ukvarja.
To dobim v zahvalo, ker sem ga učil, kaj je prav.
V bar grem po pivo.
Bi šel z mano? –Ne morem.
Opraviti moram klic.
Karen, javi se. -Ta številka trenutno ni dosegljiva.
Enota 2–3. –Detektiva Murphyja, prosim. -Počakajte.
Ni ga. Boste pustili sporočilo? –Osebni telefon, prosim.
Nujno je. Prijatelj sem.
Murph, Michael tukaj. Sem na vlaku malo pred Harlemom.
Ne vem, kaj se dogaja. Prišla je neka ženska.
Hoče, da najdem potnika z neko torbo.
Murph, mislim …
Pošlji nekoga v mojo hišo in me pokliči nazaj.
Prispeli smo na postajo številka 125.
Se vidiva na naslednji vožnji.
Zapuščamo postajo številka 125.
Naslednja postaja je stadion Yankeejev, ljudje.
Murph? Halo?
Sprejel si ponudbo, a nato prekršil pravila.
Oprostite, ustavili smo zaradi opozorila. V kratkem bi morali nadaljevati.
Kaj je to?
Poglej ven. Med MLK in Lexington. Hitro. Na jugovzhod.
Kaj hočete od mene? –Da sprejmeš odgovornost.
Vsi moramo sprejeti posledice dejanj. Ne bi ti bilo treba vzeti denarja.
Ga vidiš?
Ne sme govoriti s policijo.
Nič mu nisem rekel. -Veva, da to ni res.
Pokličite pomoč!
Mojbog, kaj si naredila?
Ti si. Ti si se odločil. Najdi Prynna in torbo.
Drugače bodo nove posledice.
Si videl to? –Zdaj me pa poslušaj.
Ti poslušaj. Do vsakogar lahko pridem. Do tvoje žene in sina.
Samo dotakni se ju pa prisežem …
Prosila sem te za malenkost. Ne zapletaj stvari.
Ne prisili me, da ranim tvoje bližnje. –Počakaj.
Potniki imajo vozovnice pri sedežih.
Tako lahko zožim izbor.
Že napredujeva. –Kaj je v torbi? Kaj naj, ko jo najdem?
Poglej v desni žep.
Veš, kaj je to? –Sledilna naprava.
Nisi bil zastonj policist.
Odloži napravo v torbo. To je vse.
Postaja Dobbs Ferry. Čez tri postanke, prihod je ob 19. uri.
Michael? –Kaj? -Vrni gospodu telefon.
COLD SPRING
OBMOČJE SEDEM
Veste, kdo sedi tu?
Oprostite, gre ta vlak do postaje Tenmile River? –Ja. –Sem vedel.
Hvala vam.
Prispeli smo do stadiona Yankeejev.
Prej sem slišal, da ste borzni posrednik.
Vam lahko pomagam? –Nisem vas še videl na vlaku.
Mora biti razlog za to.
Potujete poslovno ali …
Z ženo se bova v kratkem upokojila in iščeva novega posrednika.
Delam za eno večjih investicijskih bank. –Krasno, točno to …
Ne zastopamo vam podobnih.
Mislil sem, da se boste v Cold Springu sestali s stranko.
Zakaj bi šel tja? –Ne vem. –V čem je težava?
Naj ugibam. Obleka, čevlji in ura.
Zaposlen si bil v prodaji, zdaj pa bi brez denarja rad hišico na Havajih.
Ja? Ne, na nekem prekletem vlaku sem.
Nikoli ne bi smel zapustiti Goldman Sachsa. –Hej.
Jebi se v imenu srednjega razreda.
Oprosti, mama. Nadaljuj.
Nič ni bilo.
Naporen dan, Sherri? –Ja.
Ti pa si zaposlen. Ves čas hodiš sem ter tja.
Karen hoče, da več telovadim. Vlak ali pilates.
Kako sta? –Dobro.
Danny gre na Sirakuze. –Zagotovo si ponosen.
Ja. Odloča se med študentskim in stanovanjem
in potem spet obratno.
Oprosti. Halo?
Hodiš na Columbio, ne? Po majici ugibam.
Študiraš fotografijo? Videl sem škatlo za fotoaparat.
Ne vem. Oprostite.
Milenijci.
Lahko počakaš?
Prispeli smo v Dobbs Ferry. –Samo pogovoril bi se rad.
Bog!
Kaj delaš? Si zmešana?
Kaj je to? –Nič. Nehajte.
Ponaredki osebnih izkaznic? –Res niso moje.
Fant me je prosil, če jih peljem, ker bi njega dobili.
Si policist? –Nisem.
Če bi mu bilo mar zate, te ne bi prosil kaj takšnega.
Prav.
Zapuščamo Dobbs Ferry. Naslednja postaja je Tarrytown.
SE KDO VEDE NEOBIČAJNO?
PRIJAVITE GA –Si prepričan?
Mogoče ni nič. Vsi trije so sedeli skupaj.
Prav. –Na postaji številka 125 pa so se ločili.
Čudno se mi zdi. –Torbo lahko preiščem le, če je odvržena.
Vsak dan se vozim tu. Mogoče ni nič,
a saj pravite, da ne smemo molčati.
Mi jih boš pokazal? –Ja.
Tista ženska tam. Medicinska sestra.
Afroameričan s kitaro v drugem vagonu.
Pa še nekdo v zadnjem vagonu. Vsi gredo v Cold Spring.
Oprostite. Izvajamo naključne preglede.
Pregledati moram vašo torbo. –Zakaj? –Pogledati moram v torbo.
Kaj pa delate? –Naključen pregled je. –Poznam svoje pravice.
Samo pregledati moram vašo torbo, gospa.
Zakaj jaz? Zakaj mojo torbo?
Potnike vznemirjate. Prosim, tiše.
Zdaj pa odprite torbo. Lepo sem vas prosil.
Prosim, odprite jo. –Sestra sem. –Oprostite.
Ljudem pomagam, ne pa jih ubijam. –Gre za naključen pregled.
Mi naredite uslugo? Samo odprite jo. Žal mi je. Takoj bom odšel.
Pogledal sem, a ne morem. Več časa rabim.
Kdo si? –Pomiri se. –Zakaj mi slediš?
Zaradi tebe pregledujejo potnike? –Prynne? –Kaj si rekel?
Kdo si in kaj veš?
Karkoli že delaš, je bolje zate, da nehaš.
Ste dobro?
Ja.
Ste videli? Kreten mi je hotel vzeti denarnico.
Ta vlak je strašen.
Halo? Kaj?
Kdo je tam?
Prav.
Zate je. Nek policist je.
Ne izgledaš dobro. Si v redu? –Samo trenutek, prav?
Murph? -Mike? –Si poslal koga k hiši?
Lokalna policija je na poti.
Kaj za vraga se dogaja? Mike?
Pred mene se je usedla ženska Joanna.
Ponudila mi je 100 tisoč, da najdem nekoga na vlaku.
Hočejo njegovo torbo. -100 tisoč? Kakšno torbo?
Ne vem. Sliši se noro. Grozili so Karen in Dannyju.
Ubili so že človeka.
Ljubi bog. Dobro. Si še vedno na vlaku?
Ja. -Ničesar ne poskušaj.
Poklical bom prijatelja pri prometni policiji. –Našel sem ga. Nisem imel izbire.
Kaj si storil? –Dali so mi sledilnik.
Star je blizu trideset, ima črno torbo in tatu kače na vratu.
Slišal naj bi na ime Prynne. –Prynne?
Si vzel denar?
Hočeš, da ti pomagam kot detektiv ali prijatelj? Drugače je.
Česa ne poveš?
Dve noči nazaj je kolega obravnaval samomor.
Urbanist v pisarni. Bilo je v vseh novicah.
Zapletel se je z napačnimi ljudmi.
Obstaja priča, ki je videla, da sta ga moška vrgla iz 35. nadstropja.
Priča se imenuje Prynne.
Jaz pa sem pokazal, kdo je. Nekdo na vlaku ga bo ubil.
Sprl sem se z njim, v torbi imam denar in pravkar sem bil odpuščen.
Nastaviti mi hoče.
To boš storil. Na naslednji postaji …
Murph? Halo?
Si končal?
Stari, kaj je narobe s tabo?
Oprosti in hvala. –Hvala, da si porabil baterijo, kreten.
DRŽAVNI USLUŽBENEC JE STORIL SAMOMOR
Zakaj čakava pričo izven mesta? Ni prav.
20 minut. Poklical bom agenta Fosterja.
Če bo priča le prišla iz vlaka.
Je vse v redu?
NEZNANA ŠTEVILKA
Poglej, kaj si storil. Še en mrtev potnik.
Moški je bil zvezni agent. -A ni bil Prynne. Označil si napačnega.
Ubila si ga. -Kdo je kriv? –Nisem se strinjal s tem. -Sebi povej.
Misliš, da si dobričina, a del tebe je hotel to.
Del tebe je prepustil neznanca usodi.
Dovolj imam igric!
Ta številka je trenutno nedosegljiva. –Sranje!
NEZNANA ŠTEVILKA
Hočem govoriti z ženo. -Ne prekinjaj. Še vedno moraš opraviti nalogo.
Nič ne bom storil, dokler ne vem, da sta oba dobro.
Pravkar zapuščata hišo.
Mama, pridi, pozna bova. –Danny, si videl moj prstan?
Pustila sem ga v kopalnici.
Si vprašala očeta? –Ne javi se. Kot vedno.
Mama, kdo je to?
Danny, pojdi v avto. Zakleni vrata.
Vam lahko pomagam? –Ste vi Karen MacCauley? –Ja.
Tukaj sem zaradi vašega moža. –Oprostite, ali vas …
Prekrasno družino imaš, Michael.
Prispeli smo v Tarrytown. –Policija je na poti.
Če boste … -Bila je, Michael.
Dokler nisi pritegnil preveč pozornosti. –Kaj? -Poglej ven.
Nekdo je prijavil sumljivo osebo na vlaku.
V bližini trupla si. Premisli.
Kaj hočeš od mene? -Ne zapusti vlaka in pazi, da te ne dobijo.
Že dolgo delam tu. Nič posebnega ni. Mislim, da ni nevaren.
Iskal je nekoga na vlaku.
Izmislil si je zgodbico o sumljivi torbi, nato pa se je stepel.
Se opravičujemo za zamudo. Kmalu bomo šli naprej.
ZADRŽEVANJE SMRTNO NEVARNO
Kupe ena in dva sta čista. Pokliči kapitana. –Prav.
Dva in tri sta čista.
Tudi pet in šest.
Ni ga tukaj. Gremo, fantje.
Izjemno, Michael. Mislila sem, da ne boš prišel na vlak.
Govoriti hočem z njima, da vidim, če sta dobro!
Do Cold Springa sta še dva postanka. Postaja Garrison je zadnja možnost,
da boste še kdaj govorili.
Rabim več časa. Ni ga dovolj!
Dokazal si, da si sposoben. Izmisli si nekaj.
Zmanjkalo je elektrike. Pogledat grem v trojko.
Sprejeto. –Oprostite, zelo je vroče.
Gospa, delamo na tem. Tarrytown, mislil sem, da si odšel. –Sam.
Ti srečni prasec!
Oče je pravil, da so prijatelji dobra stvar.
Greva še eno? –Ja.
Dame in gospodje, gotovo ste opazili, da ni elektrike, razen v zadnjem vagonu.
Če se boste prestavili, ne pozabite na stvari. Hvala.
Dame in gospodje, gotovo ste opazili, da smo v peklu.
Vožnja do Cold Springa bo še dolga.
Dobro. Dva para. Dame. Štiri.
Lahko igram zraven? –Ti boš izgubil denar. Pridi.
Imam sto dolarjev.
Teksaški način, prav? –Seveda.
Dobro, gospoda.
Pa poglejmo.
Si dobro? –Nočeš vedeti.
Moral bi že izstopiti. –Po desetih letih mogoče hočem videti konec.
Zakaj? –Kaj pa ti?
Kaj jaz? –Nisem te še videl tu.
Enako. –Nisi redni potnik. –Kaj to pomeni?
Prav. –Mislim, da ima tvoj prijatelj problem z mano.
Pomiri se. –Samo pogovarjam se. To je vse.
Če hočeš kaj povedati,
zakaj potem ne?
Pomislil sem, da se nas večina vsak dan vozi z vlakom.
Pozdravimo se.
Koliko pa v resnici vemo drug o drugem?
Kaj pa vemo o tebi, Mike?
Dovolj. Danes so me odpustili.
Nisem imel poguma povedati ženi.
Doma moram pogledati sina v oči.
Kaj naj mu rečem? Da nisem človek, za katerega me ima?
Kakšen oče sem? Pa mož?
Star sem 60. Kaj še lahko pokažem?
To je bilo iskreno. –Pa naj bi moje življenje bilo slabo. –Bomo igrali?
Prav.
Jaz bom končal.
Danes sem slišal vprašanje. Hipotetično vprašanje.
In kakšno je bilo? –Kaj če te bi kdo prosil za malenkost?
Malenkost za tebe, a odločilno za potnika na vlaku.
Bi storil to?
Ne vem. Kaj dobim za to? –Sto tisoč dolarjev.
Vsekakor. –Sploh ne veš, za kaj gre.
Pa saj nima veze. –Kaj je ta malenkost?
Potnik, ki ne spada na vlak.
Ima torbo, a ne veš, kako izgleda.
Samo najti ga moraš, preden izstopi.
To je vse? Ni veliko informacij. –Ne govori.
In kaj, ko ga najdeš? –Umre. V teoriji.
Kaj bi storil ti?
Zbral bi vse ljudi na en vagon in jim pojasnil zadevo.
Ne. Mislim, ali bi vzel denar?
Nekaj ti povem. V resnici sem ga že vzel.
Naštel sem jih pet. –Koga?
Ljudi, ki ne spadajo sem.
Ljudi, ki jih še nikoli nisem videl tu.
Tista dama tam.
Punca z roza lasmi pri oknu.
Gospod Goldman Sachs. Moj prijatelj s kitaro.
In ti.
Jackson sem.
Veš, kaj bi storil jaz? –Povej.
Vzel bi denar, našel tipa in ga napotil na drug vlak.
Dobro.
Vložim vse.
Resno? Prav.
Nisi odgovoril na vprašanje. –Kakšno vprašanje?
Kaj delaš na vlaku? –Mogoče si mi všeč.
Mogoče pa hočem videti konec. –Samo trenutek.
Izenačim. –Mesečna vozovnica. Redni potnik si.
Ja. Imam full house.
Kaj pa imaš ti? –Končal sem.
Žal mi je.
Kaj če sem moški, o katerem govoriš?
Si? –Kaj če sem? –Nekdo te hoče mrtvega.
Lahko ti pomagam, a mi moraš povedati,
zakaj greš v Cold Spring in kaj je v škatli.
Kitara. –Odpri.
Mi hočeš pomagati? Zakaj bi ti zaupal? –Odpri jo.
Kaj pa zdaj? –Zaprla se bova v prvi vagon.
In nato boš sam ujel morilca? –Poskusil bom.
Seveda nisem Prynne.
Očitno si to že ugotovil.
Kitara je za levičarje. –Zakaj je zdaj to pomembno?
Ste dobro?
Ja. –Pištolo držiš v desni.
Vraga.
Zato je izbrala tebe.
Štirje so ostali. Kdo je pravi?
Ne vem.
Toliko lahko izgubiš pa ne veš.
Ubil si agenta. –Ne, ti si kriv.
Koliko ti bo plačala za umor?
Najbrž isto kot tebi. A to ne deluje tako, kajne?
Ne glede, koliko plačajo, si vedno dolžan več.
Kdo je Prynne, Michael? Povej mi.
Ne.
Nimaš pojma, s kom imaš opravka.
Ga imaš ti? –Ja, Michael. Imam.
Odloži jo. –Počasi.
Obrni se.
Kdo je Prynne? –Ne vem. –Lažeš!
Ne bodi neumen. Nehaj. –Ne, dokler ni Prynne mrtev.
Tega ti ne morem dovoliti.
Čas je potekel. Kdo je Prynne?
Saj je vseeno. Vaš tip je mrtev.
Imaš pištolo?
Vzemi orožje, Michael.
Ubij Prynna, poberi torbo in družina bo živela.
Tega ne bom storil. -Ne moreš imeti vsega.
Rešiš lahko pričo ali družino.
Veš, kdo je Prynne, kajne?
Čas je, da končaš, kar si začel.
Prispeli smo v Garrison.
Kaj se je zgodilo s tipom s kitaro? –Izstopil je.
Tokrat ne bom zajtrkoval v postelji. Niti slučajno.
Naslednja postaja je Cold Spring. Vlak se bo tam ustavil.
Ostala si samo še ti. –Kaj?
Zakaj greš v Cold Spring? –Ne tiče se te.
Kaj je v torbi? –Mojbog, kaj imate z mojo torbo?
Hej. –Prynne? –Kaj delaš?
Pusti me. –Hočem ti pomagati. –Naredite kaj!
Kdo je to? –Kakšen problem imaš? –Pusti jo.
Ne razumeš. Hoče te mrtvo. Priča si.
Imaš nekaj, kar hoče. Za to bi ubijala.
Mike, pusti gospo, da gre.
Mike. –Daj mi telefon. –Daj no.
Ne premikajte se, ostanite tam!
Prosim, daj mi telefon.
Pokliči me nazaj, ljubica. Hočem se pogovoriti.
Pripravljen sem poslušati.
Jaz … –Ne vem, kakšno težavo imaš,
a nisem oseba, ki jo iščeš, prav?
S fantom sva se zelo sprla,
ker nisem bila prepričana, da bi ostala in …
Ko sem končala izmeno, nisem hotela iti domov.
Oprosti mi. Vzemi.
Žal mi je.
Ubili bodo mojo družino.
Nikogar ni več.
Šest potnikov. Šest vozovnic.
Šest jih gre v Cold Spring.
Razen … Eden je izstopil v Garrisonu.
Goldman Sachs. Bil je pri prehodu.
Adijo. –Zamenjal je sedež.
Prynne?
Hester Prynne. Škrlatno pismo. Seveda.
Kupila si vozovnico do Cold Springa.
Pri koncu smo. Cold Spring se približuje.
Je opravljeno? –Ne bom storil tega.
Mislila sem, da boš opravil. Res.
Manny? -Po vsem tem boš raje izbral življenje tujca?
Misliš, da si junak? –Ne bom storil tega.
Ne bom storil tega! –Manny, imamo krizno situacijo.
Obveščam dispečerja. –Zadnja priložnost, Michael.
Opravi! –Ne! -Prynne ima dokaz o zaroti. –Nima veze.
Ljudje, za katere delam, se bodo zaščitili. –Kaj?
Veliko moč imajo. Naredijo vse, kar je treba. –O komu govoriš?
Ubili bodo tebe, tvojo družino in vse na vlaku. Razumeš? –Kdo so?
Odločil si se.
Joanna, za koga delaš? -Vsi bodo umrli.
Dispečer je obvestil policijo. –Ustavi vlak. –Razumem.
Če hočeš živeti, boš ustavil vlak! Sproži zavoro. Takoj!
Prav. Držite se.
Hvala. Vlak je manj kot minuto stran.
Zvezna služba je pripravljena. Priča mora v varno hišo, brez bedarij.
Zakaj se ne ustavi? –Ne vem.
Prisežem, da nimam nič s tem!
Manny. –To ni dobro. –Ljubi bog.
Pomagaj mi odpreti. Blokirana so. Dajmo.
Strojevodja je mrtev. Vrata so blokirana. Ne pridem do nadzorne plošče!
Me razumete? Zavore ne delujejo!
Ne moremo ustaviti vlaka!
Kaj? -Sprazniti moramo tračnice.
Sprejeto. Spraznili bodo tračnice. –Kaj?
Pred Beaconom je ovinek.
S takšno hitrostjo bomo tam gotovo iztirili.
Vsi so v zadnjem vagonu.
Ga lahko odpnemo? –Moramo poskusiti.
Sneti moramo vezi. Obstaja varnostna zapaha.
Sprosti se lahko samo od spodaj.
Nekdo bo moral povleči ročico, nekdo pa bo moral sprostiti zapaho.
Niti slučajno ne grem tja! –Samo zunaj …
Briga me. Ne grem tja! –Samo po lestvi dol je.
Jaz bom šel! –Ja.
Ti pa povej potnikom, naj se primejo. –Prav.
Dve minuti imava. Dobro jih izkoristi.
Vsi ostanite mirni.
Ostanite mirni. –Zakaj? –Ni časa za prepir!
Vsi se lepo usedite! –Saj sedim.
Ja!
Veriga se je zapletla.
Vzvod rabiš. Po sekiro grem.
Vedel sem, da bo vlak tisti in ne ljudje.
Dobro sem. Kaj pa ti? Dajmo.
Odprite vrata. –Ste dobro?
Ven moramo! –Odprite vrata! –Ostanite mirni! Ne hodite iz vlaka!
Prosim, poslušajte! –Odprite vrata! –Ven moramo!
Jackson, zapri vrata. Ni še konec!
Še vedno smo v nevarnosti. Vsi vzemite novice.
Prekrite okna. Uporabite vodo. Pijačo. Karkoli.
Mike, to je noro. –Dajmo, prinesite vodo. Zakrimo okna.
Zakaj delamo to? –Samo daj!
Ne vem, kdo nas zunaj opazuje. Vse so hoteli ubiti.
Si dobro? –Ja.
Vem, da se bojite, a rabim vašo pomoč.
Nihče še ne sme oditi. Ne dokler nismo vsi varni.
Umorili so nedolžne. Iztirili so vlak.
Vse samo, da bi našli pričo.
Hočejo nekaj, kar ima.
Grozili so, da bodo ubili mojo družino, če te ne ubijem.
A nikoli ne bi storil, kar hočejo.
Rabim tvojo pomoč. Vedeti moram, zakaj te hočejo mrtvo.
Kako ti je ime? –Sofia. –Sofia.
Že dobro. Pridi sem.
Ne bom dovolil, da te ranijo, prav?
Mi lahko pokažeš, kaj je v torbi?
To hočejo?
Veš, zakaj? –Zaradi Enriqua. Njegov je.
Človeka, ki se je vrgel s stavbe?
Ricky se ni ubil. –Si bila tam?
Dobro je. Povej mi.
Povej mi, kaj si videla.
Ricky je bil urbanist.
Včasih je delal pozno v noč,
zato sem pri njemu pisala domačo nalogo.
Čakala sem ga pri dvigalu,
ko sta se pojavila moška.
Nisem videla njunih obrazov, a sta ga iskala.
Skrila sem se, da ne bi imel težav.
Nekaj sta hotela od njega.
Nato so vsi začeli kričati.
Slišala sem ta zvok.
Mučila sta ga. Slišala sem krike.
Povedal je, da ga nima, da je pri njemu.
Vzela si ga. –Seveda.
Hotela sem pomagati.
Nato sem pogledala skozi vhod in videla tega tipa.
Držal je Rickyja in ga tepel.
Govoril je nekaj o časti.
Časti? –Rekel je, da umreš, če delaš dobro,
in da čast ne obstaja.
Nato …
Kar tako …
Nisem vedela, kaj naj.
Vem. –Vzela sem ga in zbežala.
Zakaj nisi poklicala policije? –Nisem mogla.
Moška sta bila policista.
Mojbog.
Naslednji dan sem šla k prijateljici.
Pozna nekoga iz FBI.
Agent Garcia je rekel, da je pogon dokaz in da sem priča.
Rekel je, da v mestu nisem varna.
Da me bodo zaščitili, če grem na vožnjo do Cold Springa.
Nikomur nisi povedala? –Ne.
Tvoja prijateljica zaupa agentu?
Ne vem.
Nekdo hoče, da umreš.
Če ne on, kdo pa potem?
Mojbog.
Gremo! Premaknimo se! –Kaj za vraga?
MacCauley?
Tukaj David Hawthorne. Poveljujem.
Vhod je čist. Gremo!
Vlak smo obkolili. Nikamor ne moreš.
Odvrzi orožje. Možje bodo prišli.
Odpeljali bodo talce.
Dobro je, brez panike. -Ne bomo te ranili.
To je normalen postopek. Vsi boste dobro.
Nikomur ne bo nič.
Bog, saj je zunaj cela vojska.
Agent Garcia, pridite.
Pripraviti je treba taktiko in vstop. –Gospod. –Hvala.
Kje so ostrostrelci?
Ostrostrelci, tu povelje.
Obvestite me, ko imate strel. –Sprejeto.
Slabo kaže. –Dobro bo, obljubim.
MacCauley, tukaj je tvoj prijatelj.
Hoče priti tja in se pogovoriti.
Pripravljeni ste.
V živo malo izven mesta Beacon, kjer je iztiril vlak.
Podatkov o žrtvah ni.
Nazaj. –Dajmo, premaknite se nazaj.
Ozvočili smo namestnika Murphyja.
Glede na vir je bivši policist prevzel vlak,
na katerem zdaj zadržuje potnike.
Mike, kako kaže?
Saj veš, kako gre. Če se ne dogovoriva, bodo vstopili na silo.
Daj no, govori z mano.
Kje je moja družina? Rekel si, da je policija na poti. -Ne vem, kaj je bilo.
Trudimo se.
Ne veš, kaj se dogaja, Murph. –Potem pa mi povej.
Odpri vrata. Sam sem in neoborožen.
Koliko ljudi je notri?
Hočem ti pomagati, a če ne bom uspešen, se bom moral vrniti.
Koliko talcev imaš?
Nekaj moramo storiti. –Ampak kaj?
15, 20.
Izpusti nekoga. Kogar hočeš.
Kako vem, da bo varen?
Talec? –Tukaj je nekdo, ki ga moram zaščititi.
Če te skrbi za koga, ga izroči meni.
Ne še. –Ne!
V vseh letih najinega partnerstva si mi pomagal.
Naj zdaj nekdo tebi.
Mike.
Narediva zamenjavo, prav?
Izpusti talce in vzemi mene.
Prihajajo ven.
Gremo.
Sem.
Pazite. Sem. Sledite ji. Lepo v vrsto.
Izgleda, da so bili talci izpuščeni.
Ni pa jasno, koliko jih je še na vlaku.
So to vsi? –Ja, pridi.
Patrulja je brez siren na poti k tvoji hiši.
Označili so te. –To bo še trajalo, počakali bodo.
Nočejo policista v navzkrižnem ognju.
Daj no, odloži pištolo. Bog, neoborožen sem.
Reci, naj ugasnejo luči. –Ugasnite luči.
Umaknite luči.
Hvala. –Saj veš, kako gre. –Izgubili smo zvok.
Na vlaku je res priča.
V Cold Springu jo je čakal FBI.
FBI? Agent Garcia? –Veš za to?
Hawthorne ga je zaslišal. –To je super.
Hočem, da ga vidite. Dovolim senzor.
Policist je označen modro. Senzor vključen.
Kaj za vraga se je zgodilo?
Govorila sva, nato pa izvem, da imaš talce.
Ubili so tri potnike, tudi agenta. Iztirili so vlak.
Vse za dokaz. –Prav.
Kje je? –Ne dokler nista moja dva varna.
Na zvezi sem s policijo. –Pa bova počakala.
Pa bova.
Ja.
Kako ste? –Dobro. –Ne slabo.
Odlično. –Dobro, a moram lulat.
Vem, da nisi tak.
Rekel si, da so ti nastavili. Imaš pričo in dokaz.
Verjamem ti, a … –Kaj?
Nima veze, kaj verjamem. To moram dokazati.
Razumem, da te zanima, ali sta dobro. Svetujem pa ti,
da takoj končamo zadevo. Daj mi stvar in vsi bodo dobro.
Mi to praviš kot detektiv ali prijatelj?
Ne vem. Kaj bi mi rekel ti?
Zmanjkuje nama časa.
Razumem, da hočeš biti časten.
A naj ti povem, da čast ne obstaja.
Ti si bil. –Kaj govoriš?
Klical si me. Vedel si za pričo.
Vedel si, kaj je videla. –Povedal sem ti, kaj je bilo.
Ubil ga je policist!
Nastavil si mi. –Počasi.
Ubil si Enriqua Mendeza.
Vedel si, da bo Prynee na vlaku. Nastavil si mi. –Mike.
Bivši policist vsak dan na vlaku. Vedel si.
S komurkoli z govoril … –Prasec! –Meša se ti.
Govori, prekleto! -Policist v stiku s tarčo.
Ponavljam, policist v stiku s tarčo. –Ne streljajte, dokler strel ne bo čist.
In rekel, kaj? Da si ubil tri ljudi?
Iztiril vlak in vzel talce,
le zato, ker ti je ženska grozila?
Ti si bil! –Ne izgleda tako, kajne?
Odloži orožje, preden se komu kaj zgodi.
Kje je moja družina?
Prisežem, da te bom ubil.
Že prav. Pomagati ti hočem.
Vplivni ljudje bodo veliko izgubili zaradi dokaza.
Vsepovsod so, tudi v policiji.
Naročil sem jim, naj dajo pričo na vlak. Rabil si denar.
Nisi mogel enostavno opraviti?
Če se ne javim, bosta umrla.
Daj mi pištolo.
Nimaš izbire, Mike!
Ne rabi se tako končati.
Daj no. Karen, Danny … –Ne izgovarjaj njunih imen!
Dovolj si že storil.
Je opravljeno? –Dobro je. -Veš, kaj moraš.
Stvar pa je, da imam tudi jaz družino.
Kdo je Prynne?
Murph, poslušaj me! –Samo poklicati jo moram nazaj.
Daj no.
Kdo je Prynne?
Mike, kdo je Prynne?
Kdo je Prynne?
Jaz sem.
Jaz sem Prynne.
Samo mene ščiti.
Jaz sem Prynne. –Počakajte.
Jaz sem priča. Jaz sem Prynne.
Ne, jaz sem Prynne.
Lažejo. Jaz sem Prynne in vem, kaj si storil, prasec.
Jaz nisem Prynne, torej …
Nihče ni. –Nekdo mora biti.
Ko imate strel, ga ubijte. –Sprejeto.
Pusti jo!
Murph.
Imate strel? Ponavljam, ali imate strel?
Negativno. –Pazite na talce.
Pazite na policista. –Čakam. –Nas boš vse ubil?
Ti nas boš.
Tarča je dobro vidna. –Ustrelite ga.
Nimam orožja. –Na tla! Ne premikajte se!
–K zidu! –Na tla!
Do konca! –Nehajte!
Rešil me je!
Rešil me je. –Prynne?
MacCauley? Michael MacCauley?
Ja. –Sem agent Garcia. Vaša družina je varna.
Pred vašo hišo smo aretirali tri moške.
Je bil vaš bratranec?
Povejte, kaj ste videli.
Hvala. –Dobro. –Sem. Pazite, kod hodite.
To je torej konec. –Očitno.
Naslednjič grem z avtobusom.
Vem samo, da je ta moški junak.
Junak. Zapišite si. –Ja.
Junak.
Ste si zapisali?
Junak. –Hvala vam.
Kako zdaj? Imaš fanta?
Kaj?
Ja. –Je resno?
Hočem vedeti, s čim imam opravka.
Živjo, dragi. –Živjo.
Mojbog, poglej se. Si dobro? –Dobro sem. Živjo. –Živjo, oče.
Kako si?
Gospa MacCauley, verjamem, da ste izgubili to.
Ves dan ga že iščem. –Gremo domov? –Ja, gremo domov.
Takšna je torej tvoja vsakdanja pot v službo?
Tako je.
Pomagajta mi.
Ne morem verjeti.
Je to o Murphu res?
Dajta mi trenutek, prav?
David. –Moram ti povedati, da poteka preiskava
Alexa Murphyja in ostalih.
Ženska je bila. –V tridesetih.
Pregledati moramo kamere blizu 86. postaje, ne?
Ja. –Obvestili te bomo.
Žal mi je, da je prišlo tako daleč.
Poslušaj.
Pogrešamo tebi podobne.
Ki obvladajo zadevo.
Dobivamo vedno več informacij o vlaku, ki je iztiril …
Priča je podala dokaz oblastem …
Sumijo nekaj policistov. –Ni dokazov za umor urbanista.
Hotel je izdati informacije o zaroti.
Povezano je z mestno hišo in …
Obtožbe dogovarjanja … –Povezava med uradniki in …
Velika korupcija. Ali ženska,
ki je načrtovala iztiritev vlaka, sploh obstaja?
Moški je oblikovan po dejanjih, ki jih stori med nevihto.
Alexandre Dumas.
Prebral sem jo pred leti. Zanimiv konec.
Je sedež prost?
Vsako jutro ob 6:20 v Čikago, ob 17:30 pa domov.
Nikoli nisem mislil, da si potnica.
Oprostite, se poznava? –Ljudje, za katere delaš.
Alex Murphy umre, ti pa pridobiš.
16-letnica umre na vlaku, ti pa pridobiš.
Opraviš svoje delo, izgineš, ostali pa smo le stranska škoda.
Nisi me izbrala, ker bi bila priča na vlaku.
Ti si jo nastavila sem.
Mogoče si me celo odpustila.
Nenadoma sem imel motiv in priložnost, kot Alex Murphy.
To ni bilo njegovo maslo. Oba si izigrala.
Ne vem, kaj misliš, da se bo zgodilo, Michael.
Samo malenkost. –In to je?
Prevod: Listar Dodatno Uredil: CRAZY SRBIN
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production